Bosettingsmønstre

I denne artikkelen på vår Wikispace-side skal vi ta for oss emnet befolkningsutvikling under den industrielle revolusjonen. Den industrielle revolusjonen er en betegnelse på en kraftig industrialisering på 1700- og 1800 tallet som medførte mange sosiale forandringer, bosetningsmønstret er intet unntak, og betegnelsen er særlig brukt om industrialiseringen i England. Vi skal drøfte utfallet av bosetningsmønstret og problemstillingen blir å nevne både gode og dårlige sider ved bosetningsmønstret. Negative sider ved bosetningsmønstret, under industrielle revolusjonen.Før den industrielle revolusjonen lå arbeid innfor jordbruk ganske sentralt i England. Men når fabrikkene ble opprettet flyttet folk fra bygdene inn til byene, det var flere grunner til dette. Inntekten som jordbruker sank mye, på grunn av oppfinnelser, som bruk av maskiner. Behovet for arbeidskraft i fabrikkene var høyt, derfor bygde Fabrikk eiere hus til arbeiderne. Men etter hvert ble det overbefolket, og tilslutt var der nærmere 1/5 av befolkningen i England som bodde i London, i 1851 var det cirka halve befolkningen som bodde i London. Men ingen av byene var ikke forbredt på den store mengden med mennesker som flyttet inn til byene. Folk flyttet inn til huser hvor det allerede bodde mennesker. Og en hel familie kunne leie et rom for å bo der. Det kunne være opptil 4-5 personen i et rom. Familiene var store, og det var ingen vann og do innendørs. En gate måtte dele på en pumpe med vann, og et par toaletter. De fleste husene i Nord- England var bygd tett i tett, med veldig liten gangvei mellom. Søppel fra husholdninger ble kastet ut i gatene. Dette gjorde storbyer til utmerkede steder å få sykdommer på. De fleste nye storbyene var skitne og uhygieniske. Cirka 31 000 døde på grunn av kolera i 1832. Forurensning var også et stort problem da, på grunn av all røyken som kom fra fabrikkene. Røyken la seg som et lag over byen å blokkerte all lys inn til byene. Positive sider ved den industrielle revolusjonen var at befolkningsveksten på denne tiden fortsatte også å øke. Det samme gjorde gjennomsnittalderen. Dette skjedde som følger av mer mat, bedre hygiene og mindre sykdommer som pest og epidemi. Når befolkningsveksten økte, betydde det at det var fler som kunne arbeide i byene, og når befolkingen vokste betydde det at det var flere munner og mette. Familier måtte ikke sende barna fra de var i en ung alder på jobb for å brødfø seg selv, det ble mange jobber til folk, og dessuten ble også rettighetene til menneskene sikret, barn under 9 år f. eks kunne ikke jobbe på fabrikker. Så i lys av dette vil vi si at befolkningsveksten under den industrielle revolusjonen hadde både gode sider og dårlige sider. Etter hvert som tiden gikk ble de negative sidene oppveid av de positive, og England gikk fra et sanker og jeger samfunn til å bli et industrialisert, rikt land. Spredningen av den industrielle revolusjonen spredte seg i senere tid også til andre land i verden, som et resultat av England sitt framskritt. Av: Jenipa, Magnus, Julie og Khadra.